Hei! Olen Peter Joseph, tervetuloa videooni: "3 kysymystä - Mitkä ovat sinun ehdotuksesi?"
Tämä ajatusharjoitus on tarkoitettu ihmisille,
jotka ovat huolestuneita maailmanlaajuisista ongelmista
sekä niille, jotka ovat hämmentyneitä
tai jopa vastustavat Zeitgeist-liikettä.
Aion esittää kolme peruskysymystä.
Jos olet eri mieltä tarjoamistani vastauksista,
tai ehkä jopa kysymysten lähtökohdista itsestään,
kannustan sinua vastaamaan vaihtoehtoisella ratkaisulla tai vasta-argumentilla.
Jos päätät näin tehdä, varmistathan ensin, että olet käynyt läpi
listatut lähteet ja pysyt asian ytimessä.
Kyse on ainoastaan näistä kolmesta kysymyksestä.
Ennen kuin aloitan, termiä "markkinatalous"
käytetään läpi videon.
Koska ihmiset helposti eksyvät semantiikkaan siitä,
mitä "kapitalismin" tai vapaiden markkinoiden oletetaan tarkoittavan,
määrittelen nyt käyttämäni kontekstin sekaannuksen välttämiseksi.
Kun käytän termiä "markkinatalous", viittaan yksinkertaisesti
niihin ydinominaisuuksiin, jotka ovat yhteisiä kaikille suurille markkinajärjestelmille
nykymaailmassa.
Tarvitaan vain kolme perusominaisuutta.
Ensimmäinen on työn tekeminen rahasta.
Selvästikin koko maailmanlaajuinen talous perustuu työllisyydelle;
tällä tavalla ihmiset saavat rahaa selvitäkseen,
ja he käyttävät sen takaisin järjestelmään, pitäen sitä yllä.
Toinen on, että kaikki resurssit, hyödykkeet ja palvelut sisältävät omistusarvoa,
joka siirtyy rahallisen vaihdon kautta.
Tämä on selvää.
Kaikkea ostetaan ja myydään käyttämällä rahaa
markkinoiden välittämänä.
Ja kolmantena, yleinen kannustinstrategia perustuu kilpailulle kysynnästä
joko henkilöiden tai instituutioiden välillä
ja kaikki tähtää pyrkimykseen
(a) säästää rahaa tuotannossa ja
(b) maksimoida voitot lopullisilla myynneillä.
Jälleen, tämä kilpailu on markkinoiden peruslogiikkaa.
Hyvin yksinkertaista. Nämä piirteet ovat yhteisiä
kaikille nykyisille maailman talouksille.
Joten eteenpäin kysymykseen 1:
"Huomioiden, että markkinatalous vaatii kuluttamista ylläpitääkseen
kysyntää ihmistyölle ja kasvattaakseen taloutta, kuten tarve vaatii,
onko olemassa rakenteellista kannustinta vähentää resurssien käyttöä,
biodiversiteetin vähenemistä, maailmanlaajuista saastejalanjälkeä,
ja täten edesauttaa jatkuvasti kasvavaa tarvetta
paremmalle ekologiselle kestävyydelle nykypäivän maailmassa?"
Markkinoiden perusmekanismi on rahan liikkuminen.
Ja kuten auton kaasupoljin,
jos rahan kiertokulku hidastuu, hidastuu myös kysyntä ja liikevaihto,
ja tavallinen vaikutus tähän on työpaikkojen häviäminen,
tulojen väheneminen sekä talouskasvun väheneminen.
Täten, kulutus on polttoainetta markkinajärjestelmälle
ja mitä enemmän kulutamme, sitä paremmassa tilassa taloutemme on.
Kuitenkin tällainen tarve jatkuvalle kulutuskierteelle
on täydellisessä ristiriidassa sen kanssa, mitä vaaditaan
pitkän aikavälin lajin selviytymiseen.
Eikö siis olisi vastuullista päätellä,
että minkä tahansa elinkelpoisen talouden tavoitteena
olisi vastata populaation tarpeisiin, mutta tehdä se myös
niin strategisesti, tehokkaasti ja säästäväisesti kuin mahdollista?
Kuitenkin markkinat kannustavat juuri päinvastaiseen käytökseen,
johtuen sen jatkuvasta liikevaihdon tarpeesta.
Itse asiassa, koko markkinoiden perustan voisi tiivistää yhteen paradoksiin:
"Markkinat perustelevat olemassaolonsa niukkuuden olemassaololla,
mutta johtuen sen rakenteellisista mekaniikoista,
se itse asiassa kannustaa ja palkitsee loputonta kulutusta."
Jos tämä hämmentää sinua, se saattaa johtua siitä,
että tämä ristiriita on pysynyt melko lailla piilossa aiemmin.
200 vuotta sitten tekniset kykymme olivat alkukantaisia,
ja ajatus siitä, että pystyisimme tuottamaan niin nopeasti kuin nykyään,
hyödyntäen tarvittavia resursseja käytännössä miten vain, oli vain toiveuni.
Sellaista teknologista tehokkuutta ei ollut olemassa silloin.
Esimerkiksi 300 vuotta sitten suutari pystyi tuottamaan ehkä
muutaman parin korkealaatuisia kenkiä päivässä.
Nykyään tyypillinen automatisoitu jalkinetehdas pystyy tuottamaan
kenkäparin joka 30 sekunti, eli noin 4 000 paria päivässä.
Tuotantomme tehokkuus on noussut niin dramaattisesti,
ettei meillä ole enää ongelma ylittää minkäänlaista "keinoihin perustuvaa niukkuutta".
Ongelma nykyään on pitää yllä ihmisten kuluttamista.
Ja muuten, jos ihmettelet, miksi tällaisen suuren tuottavuuden aikana
on edelleen miljardeja ihmisiä, joilta puuttuu perushyödykkeet,
tämä johtuu toisesta markkinoiden mekanismista,
johon palaamme kysymyksessä nro 3:
markkinoiden luoman köyhyyden ja epätasa-arvon väistämättömyys.
Joka tapauksessa, takaisin asiaan:
Nykytalous ei pohjaudu enää tämän tason niukkuuteen,
vaan se perustuu kulutukseen,
sillä se vaatii suurempia tuottoja pitääkseen ihmiset työllistettynä ja kasvun jatkuvana.
Ja tietenkin seurauksena tälle kaikelle on
alati kiihtyvä resurssien häviäminen,
biodiversiteetin väheneminen sekä epävakautta aiheuttava saastuminen.
Nykyään on lukematon määrä tutkimuksia, jotka vahvistavat sen,
miten maailman kyvyttömyys vastata
tulevan populaation tarpeisiin kasvaa.
Jotkin arviot osoittavat, että ihmiskunta tulee tarvitsemaan 27 maapalloa
vuoteen 2050 mennessä kysynnän kattamiseksi.
Vakava, käsistä riistäytynyt biodiversiteetin häviäminen
ei ainoastaan häiritse biosfäärin perustoimintoja,
vaan on todettu, että käytännössä kaikki elämää ylläpitävät järjestelmät ovat heikentyneet,
ja 50 % luonnosta on tuhottu pelkästään viimeisten 40 vuoden aikana.
Mitä taas tulee saasteisiin, sen aiheuttamat ongelmat ovat vain kasvussa
- niin vesien kuin ilmakehänkin -
luoden valtavaa epätasapainoa ja jatkuvia ympäristövahinkoja
sekä negatiivisia kansanterveyteen liittyviä vaikutuksia. Pitäkää mielessä,
kuten on selitetty perusteellisesti Zeitgeist-liikkeen materiaaleissa,
nämä ongelmat eivät ole muuttumattomia.
Ne ovat korjattavissa, mikäli niin taloudellinen kuin teollinenkin uudelleen järjestäytyminen,
pois markkinataloudesta, saavutettaisiin.
Mutta nämä yksityiskohdat eivät ole tämän esseen aiheena.
Lisätietoa voit lukea ilmaisesta verkosta löytyvästä kirjasta:
"The Zeitgeist Movement Defined".
Vielä viimeisenä todisteena, nopeasti tarkasteltuna
kaikki lähihistorian yritykset pysäyttää ylikulutus,
hidastaa biodiversiteetin häviämistä sekä vähentää saasteita,
on käytännössä torpattu liikemaailmassa.
Tietenkään tällainen taipumus ei ole mikään mysteeri,
sillä tosiasia on, että kaikenlainen säästäväinen
oikeasti tehokas sekä kestävä toiminta on itseasiassa päinvastaista sille,
mitä markkinat vaativat toimiakseen pitkällä aikavälillä
pitääkseen tuottokoneensa käynnissä.
Esimerkiksi Amerikan ympäristönsuojeluvirastoa kohtaan
ovat jatkuvasti hyökänneet ne, jotka ovat huolissaan
tulojen ja kasvun vähenemisestä.
Juuri viime kuussa Wall Street Journal julkaisi otsikon:
"Ympäristönsuojeluviraston viimeisin uhka talouskasvulle."
hyökäten viraston pyrkimyksiä vastaan parantaa ilmanlaadun standardeja.
Ja he ovat oikeassa! Jos he saisivat tahtonsa läpi,
monia työpaikkoja sekä miljardeja dollareita hävittäisiin.
Tällaista vain yksinkertaisesti tapahtuu, kun jätteiden vähentämistä, teknistä tehokkuutta
sekä säästäväisyyttä yritetään sovittaa tähän järjestelmään.
Jos kaipaat karumpaa esimerkkiä:
katso vaikka, mitä kehitysmaat tekevät
yrittäessään saada talouskasvua aikaiseksi ja sitä kautta parantaa elintasoaan.
Kaikki tämä tehdään ympäristön kustannuksella.
Kiinan valtava teollistuminen ja kasvu on saavutettu
pitämällä ympäristöstandardit matalina
ja nyt siellä on maailman 16 saasteisinta kaupunkia.
Ja jos seuraat tarkasti, käytännössä kaikki kehitysmaat tekevät samoin.
Heillä ei yksinkertaisesti ole varaa "vihreisiin" teollisiin menetelmiin tällä hetkellä.
Ja mitä tulee resurssien ylikulutukseen sekä biodiversiteetin häviämiseen,
kenties selvin kuvaus kyseisestä ristiriidasta
tehtiin vuoden 2010 biodiversiteettisopimuksen raportissa.
Vuonna 2002 192 maata kokoontui ja sopi hidastavansa biodiversiteetin vähenemistä
vain huomatakseen epäonnistuneensa täysin, todeten:
"Yhtäkään 21:stä osatavoitteesta, jotka täydensivät päätavoitetta
vähentää biodiversiteetin laskua vuoteen 2010 mennessä,
ei ole saavutettu maailmanlaajuisesti.
Toimet biodiversiteetin parantamiseksi
ovat saaneet vain murto-osan rahoituksesta
verrattuna infrastruktuurin ja teollisuuden kehittämiseen.
Lisäksi biodiversiteetti jää usein huomiotta,
kun edellä mainittuja kehityksiä suunnitellaan.
Valtaosa tulevaisuuden arvioista ennustaa huomattavia sukupuuttoja
sekä elintilan heikkenemistä läpi nykyisen vuosisadan."
Tietysti, mitä muuta voisimme odottaakaan?
Taloudellamme ei kirjaimellisesti ole mitään rakenteellista kannustinta sopeutua;
ei ole suoraa markkinoiden tuomaa palkkiota säästää resursseja,
suojella elinalueita tai yleisesti vähentää kulutusta.
Ainoa mihin se pystyy, on pitää ihmiset ostamassa tavaroita
ja mitä enemmän ihmiset ostavat, sitä paremmin kaiken pitäisi olla.
Joten palatakseni takaisin kysymykseen, kysyn uudelleen:
"Huomioiden, että markkinatalous vaatii kuluttamista ylläpitääkseen
kysyntää ihmistyölle ja kasvattaakseen taloutta, kuten tarve vaatii,
onko olemassa rakenteellista kannustinta vähentää resurssien käyttöä,
biodiversiteetin vähenemistä, maailmanlaajuista saastejalanjälkeä,
ja täten edesauttaa jatkuvasti kasvavaa tarvetta
paremmalle ekologiselle kestävyydelle nykypäivän maailmassa?"
Vastaus on: Ei.
On olemassa vain ulkoinen kannustin
- toisin sanoen, huolestuneen kansan turhautuneet kannanotot,
vaatiessaan tätä tai tuota muutosta -
mikä ei, totta puhuakseni, muuta yksinkertaisesti mitään pitkällä aikavälillä.
Miksei? Koska se toimii kaikkia perusoletuksia vastaan,
jotka sisältyvät markkinoiden toimintatapoihin itseensä.
Ainoa todellinen ratkaisu on ylittää rakenteelliset virheet,
ei taistelemalla niitä vastaan lainsäädännollä, vaan muuttamalla itse järjestelmää.
Tehdäksemme tämän, meidän tulee vaihtaa nykyinen talousmallimme
sellaiseen, joka suoraan kannustaa ja palkitsee säästeliäisyyttä,
todellista teknistä tehokkuutta sekä yleistä kestävyyttä.
Ja vielä viimeisenä mainintana, on melko turvallista arvioida,
että johtuen elinympäristön tuhosta, biodiversiteetin häviämisestä,
resurssien ylikulutuksesta sekä hiilidioksidipäästöistä,
saatamme hyvinkin olla astumassa aikakauteen jota kutsutaan
maapallon kuudenneksi sukupuuttoaalloksi.
Ja mikäli asiat eivät muutu nopeasti, seuraava sukupolvi tulee kohtaamaan
suurta kärsimystä ja sekasortoa.
Kysymys 2:
"Talousjärjestelmässä, jossa yritykset pyrkivät alentamaan tuotantokulujaan
maksimoidakseen tuottonsa ja pysyäkseen kilpailukykyisinä muita tuottajia vastaan,
mitä rakenteellisia kannustimia on pitää ihmiset työllistettynä
kasvavan teknologisen kyvyn ajassa, jossa suurin osa tehtävistä töistä
voidaan tehdä paljon halvemmalla ja tehokkaammin automaatiolla?"
Vanha perustelu niiltä, jotka väittävät, ettei ole ongelma
koneiden viedessä ihmisten työpaikat,
on se, että teknologinen innovaatio tulee yksinkertaisesti tasapainottamaan kaiken
luomalla lopulta uusia työpaikkoja ihmisille,
myös kaikille aiemmin syrjäytetyille.
Ja vaikka tämä näkökanta saattoi vaikuttaa mahdolliselta,
ottaen huomioon aiempien aikakausien hitaan teknologisen kehityksen,
automaation jatkuva, eksponentiaalinen kehitys
ohittaa nyt ylivoimaisesti uusien, ihmisiä vaativien työtehtävien luomisnopeuden.
Ja kuten kehityssuunnat näyttävät,
on vain ajan kysymys, ennen kuin automaatio on kaikista kustannustehokkainta,
luotettavinta ja tuottavinta kaikilla suurimmilla talouden osa-alueilla.
Tarkastellaan ensin potentiaalia. Nykyään on jo useita
vahvistavia tutkimuksia, jotka osoittavat automaation suorityskyvyn,
sekä päätelmän, jonka mukaan tällä hetkellä
yli puolet maailman töistä pystyttäisiin koneellistamaan.
Toiseksi, meidän tulee harkita
(A) työnteon muutosten trendejä toimialoittain
(B) tähän liittyvää tuottavuuden huimaavaa nousua
ja (C) kuinka automaation kustannukset käyvät pienemmiksi kuin ihmistyön kustannukset.
Käytän Yhdysvaltoja tilastollisena perustana, eli tavallaan edustustapauksena.
Sillä jos tämä pätee Yhdysvaltoihin, huomioiden sen kehittyneen teknologisen tilan,
niin se pätee myös muuhun maailmaan
kehityssuuntausten ja potentiaalin kontekstissa.
Siirtymät aloilla
Taloudellisia ydinsektoreita on kolme:
maanviljely, teollisuus sekä palveluala.
Vuonna 1870, noin 75 % amerikkalaisista työskenteli maanviljelyksen parissa,
kun osuus on nykyisin noin 2 %. Miksi?
No, kyse ei ainakaan ole maanviljelyn kysynnän laskusta.
Vaikka ruoan tuonti Yhdysvaltoihin on kasvanut noin 17 %,
tämä ei siltikään tasapainota lähes 98 %:n laskua
verrattuna työllisyyssektoriin vuodesta 1870.
Kuten ei myöskään tekstiilien tuonti tai vastaavat.
Tämä romahdus johtuu käytännössä yksinomaan automaatiosta.
Minne työt siis hävisivät? Teollisuussektorille sekä palvelusektorille.
Yhdysvaltojen teollisuustyö saavutti huippunsa vuoden 1950 tienoilla,
laskien melkein 40:stä 20 prosenttiin.
Miksi? Yleinen olettamus on, että globalisaatio
sekä työvoiman ulkoistaminen valmistuksessa olisi syynä.
Ja vaikka tällä onkin vaikutusta niin lyhyellä aikavälillä kuin paikallisissa talouksissa,
maailmanlaajuisella tasolla, pitkällä tähtäimellä, tämä on täysin yhdentekevää,
sillä käytännössä kaikissa valtioissa, etenkin kehittyneissä maissa,
koetaan samankaltaisia trendejä.
Syy tälle on sama, kuten maanviljelyssä:
teknologian käyttöönotto korvaa ihmistyötä.
Tästä pääsemme palvelusektorille.
Nykyään yli 80 % töistä ovat tällä sektorilla. Se on tähän asti ollut turvallinen alue,
ottaen huomioon, että työ on vähemmän fyysistä
ja enemmän henkistä keskittymistä sekä ajattelua.
Se on paljon monipuolisempaa ja vaikeampaa.
Ja 1900-luvun lopulle saakka ajatus "ajattelevista koneista"
sekä kehittyneistä koneista, jotka kykenisivät syrjäyttämään nämä moninaiset työt,
nähtiin lähinnä tieteisfiktiona.
Siitä huolimatta, tämäkin sektori on nyt uhan alla
johtuen eksponentiaalisesta kehityksestä ohjelmoitavassa älyssä sekä robotiikassa.
Pankkikoneet, automaattiset puhelinjärjestelmät,
itsepalvelukassat, yleisten ohjelmistojen prosessointiohjelmat,
ravintoloiden automaatio, itseajavat kuljetusjärjestelmät...
Jos pystyt ajattelemaan sitä, joku on automatisoimassa sitä.
Samalla tavalla kuin maanviljelyssä ja teollisuussektorilla,
automaation käyttö takaa myös: (A) suuremman tuotannon
ja (B) alhaisemmat kulut yrityksille.
Tilastot todistavat tämän ilman epäilystä.
(A) Tuottavuus: ihmistyö tänä päivänä on itse asiassa haitallista
tuottavuudelle useimmissa tapauksissa,
mikä tarkoittaa, että kaikki automatisointi
ei ainoastaan hävitä työpaikkoja, vaan myös kasvattaa tuotannon tehokkuutta.
Tässä on klassinen esimerkkikaavio tuotannosta.
Sininen viiva osoittaa tuotannon kasvua, ja punainen viiva
kuvastaa ihmisten työllisyyttä. Niiden ero on käsittämätön.
(B) Mitä tulee kulujen leikkaamiseen, täytyy ymmärtää,
että kaikki teknologinen innovointi
on nykyään yhä enemmän "informaatio-pohjaista".
Oli se sitten kirjaimellisesti digitaalista ohjelmointia,
kuten ohjelma valvomassa konetta,
tai fyysisen laitteen valmistaminen itsessään.
Mikä on kehityssuuntaus informaatioon pohjautuvalle
teknologialle 2000-luvulla? Eksponentiaalinen.
Tämä ei liity vain teknologian kehittymiseen itseensä,
asioiden tekeminen pienemmiksi, vahvemmiksi ja tehokkaammiksi,
vaan se myös vähentää resurssien tarvetta
sekä uudemman teknologian hintaa.
Klassisena esimerkkinä:
tästä syystä tavallisessa puhelimessa oleva mikrosiru on tuhansia kertoja
tehokkaampi ja halvempi kuin 1970-luvulla ollut supertietokone.
Tästä syystä on vain ajan kysymys,
milloin monet tällä hetkellä ulottumattomissa olevat teknologiat,
kuten ajatteleva, tietokoneistettu robotiikka,
pystyy tekemään käytännössä minkä tahansa ihmistyön
ja tulee niin halpaa, että automatisoimatta jättämisestä
tulee haitallinen liiketoimintapäätös.
Ja jos olet "tekno-kapitalistinen uskonpuolustaja"
ja sanot, että tällainen hinnan tippuminen tekee kulutustuotteista
myös paljon halvempia, ja sitä kautta kompensoi
tätä suurta, automaatiosta johtuvaa tulojen menetystä,
jätät huomioimatta yhden kriittisen toiminnon markkinajärjestelmässä:
markkinat tarvitsevat niukkuutta toimiakseen.
Riittoisuudella ei ole sijaa markkinamekaniikassa.
Eikä voittoon perustuva rakenne myöskään näe kulujen vähentämistä
keinona yksinkertaisesti kasvattaa
itse lopputuotteen edullisuutta.
Se tekee tämän, ennen kaikkea, lisätäkseen tuottoja!
Ainoa syy, miksi hinnat halpenevat,
johtuu teollisuuden kilpailusta,
jossa jokainen yritys koettaa alittaa kilpailijoidensa kustannustehokkuuden
vastaavilla menetelmillä.
Pointtina on, että huolimatta tavaroiden halventumisesta,
jossain kohtaa kulutuksen puute, joka johtuu
automaation vuoksi työttömiksi jääneistä ihmisistä,
tekee tyhjäksi kaiken luodun edullisuuden,
joka aikaansaatiin halvoilla tuotantomenetelmillä. Se on väistämätöntä.
Pidetään mielessä - ja tämä on todella keskeistä - tarvitaan vain 20–30 %
työttömyyttä yhteiskunnan horjuttamiseksi sekasortoon ja paheksuntaan.
Se riittää. Joten kysymys ei kuulu: "Automatisoimmeko kaiken?"
Oikea kysymys kuuluu: "Missä vaiheessa kulujen leikkaaminen
automaation johdosta, tuottaa "juuri tarpeeksi" työttömyyttä
aiheuttaakseen yhteiskunnallista epävakautta ja lamauttavan talouskasvun vähentymisen?"
Joten kysyn uudestaan:
"Talousjärjestelmässä, jossa yritykset pyrkivät alentamaan tuotantokulujaan
maksimoidakseen tuottonsa
sekä pysyäkseen kilpailukykyisinä muita tuottajia vastaan,
mitä rakenteellisia kannustimia on pitää ihmiset työllistettynä
kasvavan teknologian ajassa,
jossa suurin osa tehtävistä töistä
voidaan tehdä paljon halvemmalla ja tehokkaammin automaatiolla?"
Vastaus on, ettei sellaista kannustinta ole,
ei ainakaan rakenteellisesti. Jonkinmoinen yleinen kannustin saattaa olla,
ottaen huomioon yleisen tiedostamisen, että ihmiset tarvitsevat töitä,
jotta markkinat voisivat toimia.
Mutta tällainen tiedostaminen viittaa, että työnantajat ohittaisivat mittavat säästöt,
ja tehokkuuden sekä turvallisuutta kasvattavan teknologian, vain antaakseen ihmisille töitä.
Todellisuus on, että jos yritys saa valita ihmisen ja koneen väliltä,
ja kone on tuottavampi ja edullisempi,
he valitsevat koneen, markkinalogiikan vuoksi, joka kerta.
Jos he eivät tekisi niin, he menettäisivät kilpailuetunsa,
sillä joku heidän säälimättömämpi kilpailijansa tekisi niin varmasti.
Joten ainoa oikea, looginen sekä vastuullinen ratkaisu tällaisessa tilanteessa
olisi poistaa työtä-rahasta–järjestelmä itsessään,
täten poistaen markkinat,
ja kehittyä uudenlaiseen taloudelliseen kanssakäymiseen.
Kysymys 3:
"Talousjärjestelmässä, joka sisäisesti tuottaa
luokkajakoa ja yleistä epätasa-arvoisuutta,
miten "rakenteellisen väkivallan" vaikutuksia
- ilmiön, jonka kansanterveyttä tutkivat ovat todenneet
tappavan yli 18 miljoonaa ihmistä joka vuosi,
luoden moninaisia systeemisiä haittoja, kuten käytöshäiriöitä,
tunnehäiriöitä sekä fyysisiä sairauksia -
voitaisiin vähentää tai jopa poistaa?"
Monet puhuvat tarpeettomista kuolemista ja kärsimyksistä
aina dramaattisista onnettomuuksista psykopaattiseen väkivaltakäytökseen,
historiallisista massamurhista, sodista ja muista hirmuteoista.
Voimme huomata tässä tietynlaisen moraalisen suhteellisuusajattelun,
siitä mitä yhteiskunnassa pidetään kaikkein tuomittavimpana,
useasti korostaen karkeaa ihmisten välistä väkivaltaista käytöstä
sen sijaan, että otettaisiin objektiivisempi näkökulma.
Tilastollisesti, jos me todella haluamme olla laajakatseisia
löytääksemme kaikkein näkyvimmät, alati läsnäolevat ja tarpeettomat kuolinsyyt
sekä kärsimyksen maailmassa, löytäisimme yhden tärkeän katalyytin:
luokkaerot sekä alhainen sosioekonominen status.
Luokkaerot ja alhainen sosioekonominen status
ylittävät kiistatta kaikki muut väkivallan muodot sekä uhat kansalaisille.
Johtava kuolinsyy planeetallamme
on suhteellinen sekä absoluuttinen köyhyys. Piste.
Joka vuosi, melkein kahden holokaustin verran
- lähes 20 miljoonaa ihmistä - kuolee
markkinatalouden sisäisen tehottomuuden vuoksi
sekä sen matemaattisesta väistämättömyydestä luoda suuria luokkakohtaisia eroja,
mikä johtaa ihmisten kärsimiseen.
On huomioitava kaksi erilaista köyhyyden muotoa:
absoluuttinen ja suhteellinen.
Absoluuttinen köyhyys koskee tällä hetkellä miljardia ihmistä,
jotka eivät saa tarvitsemaansa perusravintoa.
Tällainen köyhyys liittyy fyysisten perustarpeiden saamatta jäämiseen,
täten johtaen sairastumisiin sekä ennenaikaisiin kuolemiin,
johtuen resurssien sekä vaihtoehtojen puutteesta.
Suhteellinen köyhyys liittyy henkisiin, tunnepohjaisiin
sekä fyysisiin sairauksiin, jotka johtuvat pelkästään stressistä elää
varallisuuden suhteen epätasa-arvoisen yhteiskunnan pohjalla.
Esimerkiksi useat tutkimukset,
jotka vertaavat valtioiden kesken kansanterveydellisiä tilastoja,
jotka perustuvat epätasa-arvon tasoon kyseisessä valtiossa,
ovat todenneet, että maissa, joissa on vähiten väkivaltaista käytöstä,
vähiten yleistä rikollisuutta, lapsikuolemia,
huumeriippuvuuksia, sydänsairauksia, monia syöpäsairauksia, liikalihavuutta,
korkeaa verenpainetta, lyhyttä eliniän odotetta, masennusta,
yleisiä mielenterveysongelmia sekä muita terveydellisiä ongelmia,
on myös verraten pienempi epätasa-arvo.
Yhteenlaskettuna nämä kaksi köyhyyden muotoa, absoluuttinen sekä suhteellinen,
toimivat yhdessä käsitteenä nimeltä "rakenteellinen väkivalta".
joka on järjestelmän sisäistä väkivaltaa;
jotain, mitä monet eivät tyypillisesti miellä
ajatukseen väkivallasta yleisesti.
Toisin ilmaistuna: jos tähtään aseella päähäsi ja tapan sinut,
voimme kaikki olla samaa mieltä siitä, että tämä on suoraa kuolemaan johtavaa väkivaltaa.
Jos johdan yritystä, joka päättää säästää rahaa
kaatamalla salaa myrkyllistä jätettä kaupungin vedenjakeluun
ja kolme vuotta myöhemmin osa kaupungin asukkaista sairastuisi syöpään
ja kuolisi saastumisen takia, uskoisin meidän kaikkien olevan yhtä mieltä,
että myös tämä on kuolemaa tuottavaa väkivaltaa,
mutta epäsuorempaa sekä epäselvempää tarkoitukseltaan. Myöskin,
on jo todettu, että alhaisen sosioekonomisen statuksen alla elävät ihmiset
kuolevat todennäköisemmin sydänsairauksiin, kuin ylemmällä tuloluokalla.
Tiedetään, että pelkästään köyhänä elämisen myrkyllinen tila
niin absoluuttisessa kuin suhteellisessa kontekstissa,
aiheuttaa tätä sairautta, monen muun ohella.
Ja silti, kun ihmiset kuolevat tämän johdosta,
kukaan harvoin miettii syyksi epäsuoraa väkivaltaa,
tai tarkemmin: rakenteellista väkivaltaa. Miksi?
Koska lopputulosta voidaan mitata vain tilastollisesti läpi populaation,
eikä niinkään määrittämällä yksilötapauksia.
Joten se on vastakkaista opetuksellemme.
Silti ei ole periaatteellista eroa
kuolla aseen laukaisusta päähän,
joutua yhtiön saasteiden myrkyttämäksi,
tai kuolla sydänsairauteen, joka aiheutui syy-yhteydellisestä ketjureaktiosta,
jonka talousjärjestelmä laittoi liikkeelle:
järjestelmä, joka keinotekoisesti aiheuttaa taloudellista epätasa-arvoa ja köyhyyttä,
eittämättä pakottaen joidenkin ihmisten
asumaan alhaisessa, myrkyllisessä sosioekonomisessa tilassa.
Huomasit varmaan, että käytin sanaa "keinotekoinen",
sillä köyhyys ei ole väistämätöntä,
eikä mikään muuttumaton luonnonlaki ihmisten yhteiskunnassa,
kuten väistämätöntä ei ole myöskään aseella ammutuksi joutuminen
aivan kuten ei ole väistämätöntä myrkyttää vedenjakeluakaan.
Luokkayhteiskunta, jota siedämme nykyisin on markkinajärjestelmän tuottama -
ja se voidaan poistaa,
kuin myös sen mukanaan tuomat kaksi holokaustia joka vuosi.
Tämä ei ehkä ole ollut mahdollista aikaisemmin,
mutta se on todellakin mahdollista tänään,
ottaen huomioon modernin teknologisen kyvyn tuottaa runsautta maailmanlaajuisesti.
Tosiasia on, että alhainen sosioekonominen status
on johtava kuolinsyy planeetallamme.
Mitä tämä tarkoittaa laajemmin?
Jos taloudellinen epätasa-arvo ja väistämätön köyhyys on teknisesti tarpeetonta
sekä vain rakenteellinen lopputulos markkinataloudesta itsestään,
niin sitä kautta markkinatalous on johtava kuolinsyy planeetallamme tänä päivänä.
Joten takaisin kysymykseen:
"Talousjärjestelmässä, joka sisäisesti tuottaa luokkajaottelua
sekä yleistä epätasa-arvoisuutta, miten "rakenteellisen väkivallan" vaikutukset
- ilmiön, jonka kansanterveyttä tutkivat ovat todenneet
tappavan yli 18 miljoonaa ihmistä joka vuosi,
luoden moninaisia systeemisiä haittoja,
kuten käytös- ja tunnehäiriöitä sekä fyysisiä sairauksia -
voitaisiin vähentää tai jopa poistaa?"
Vastaus tietysti on, ettei sitä voida poistaa.
Se on järjestelmään sisäänrakennettu vaikutus, ja mitä kauemmin markkinatalous on olemassa,
sitä enemmän holokausteja tapahtuu.
Ja me tulemme jatkossa näkemään kolmea ja neljää holokaustia per vuosi,
ottaen huomioon rajun nousun taloudellisessa epätasa-arvossa,
johon tilastot eivät osoita hidastumisen merkkejä.
Mitä taas tulee ongelman minimoimiseen,
niin kyllä, jonkinlainen taloudellinen reformi saattaa tapahtua,
mutta vaikutukset olisivat minimaaliset, sillä se ei juuri puuttuisi
itse rakenteelliseen ydinongelmaan.
Se olisi vain paikkaus.
Puhumattakaan siitä, että tällaisen tapahtuminen on hyvin epätodennäköistä,
ottaen huomioon, että kyseiset toimet olisivat melkeinpä pyhäinhäväistys
vapaiden markkinoiden perusajatukselle, eikö?
Se olettaa markkinoiden säätelevän itse itseään
ja jossa kaikenlainen valtion säätely on väärin.
Ja muuten, jos olet sitä mieltä,
ettei meillä ole vapaita markkinoita
vaan ainoastaan valtiovalta tai kieroutunut kapitalismi,
pyydän sinua katsomaan luentoni
"Origins and Adaptations Part II", Toronton yliopistossa 2014,
sekä myös Berliinin luentoni vuodelta 2013, "Economic Calculation in a NLRBE"
joissa vastaan tähän hölynpölyyn.
Meillä on vapaat markkinat juuri näiden sanojen tarkassa merkityksessä,
eli vapaus kilpailla
sekä rajoittaa muiden vapautta siinä sivussa.
Nyt lopetan tähän.
Nämä kolme kysymystä ovat haasteeni teille.
Jokainen kysymys esittää haasteen itse markkinoiden perusajatukselle,
ja mikäli joku teistä osaa vastata näihin
ja selittää pitkäaikaisen ratkaisun ilman,
että joutuu poistamaan markkinatalouden, palan halusta kuulla!
Tee vastauksestasi videopostaus, julkaise se ja lähetä se allaolevaan linkkiin.
Ja pyydän, jakakaa tämä video.
Nämä ovat ne kysymykset, joita jokaisen uutisohjelman,
sosiaalisesti tietoisten medioiden ja aktivistien
tulisi yrittää ratkoa.
Ja vielä, mikäli tuet Zeitgeist-liikettä,
julkaise tämä video sosiaalisten verkostojesi kautta,
foorumeilla, blogeissa, sähköpostitse, miten vain.
Haluaisin erityisesti kuulla vastauksia Zeitgeist-liikettä
vastustavilta yhteisöiltä myöskin. Mikä on sinun ehdotuksesi?
Joka tapauksessa,
kunnes näihin kysymyksiin löydetään vastaus ja ongelmiin löydetään jokin ratkaisu,
maailma on kulkemassa kohti suurempaa sekasortoa sekä murenemista.
Arvostan tähän käyttämääsi aikaa. Kiitos.
Alla olevalta kuvauksesta löydät linkit lähteisiin.